Gita Roze
51 gadi, Saldus
Esmu trīs meitu mamma, kurai ļoti patīk lasīt grāmatas un šo prieku esmu nodevusi arī savām meitām, kuras lasa grāmatas. Esmu arī skolotājs logopēds, tāpēc priecājos par iespēju iepazīt jaunas latviešu autoru grāmatas. Esmu arī pati sen senos laikos sacerējusi pasakas meitām, piedaloties žurnāla Ezis rīkotajā konkursā, kad viņas bija maziņas un tās tagad stāstu savai mazmeitai.
Iesniegtās recenzijas
![](/images/articles/9843/768x0_latviesu_rakstnieku_kaku_stasti.jpg)
Latviešu rakstnieku kaķu stāsti
1. uzdevums. Atsauksme par grāmatu
Sākumā ar skepsi skatījos uz meitas izvēlēto grāmatu "Kaķu stāsti". Nodomāju, nu ko gan varētu īsā stāstiņā pastāstīt par kaķiem. Un tomēr....izrādījās, ka vairāki stāsti bija ļoti aizraujoši un gribējās zināt - nu kā tas viss beigsies: vai kaķis uzvarēs savas saimnieces pielūdzēju vai nē? Ja man nebūtu bijis suns, tad noteiktu neticētu nevienam gadījumam, kurš tiek uzsvērts kā no dzīves ņemts notikums. Bet man arī bija suns, kurš diktēja savus noteikumus un nevienu ciemiņu nelaida manas meitas gultā. Tāpēc arī ticu notikumiem par kaķiem, kur kaķu saimnieces uzmanību grib "nozagt" kāds cits kavalieris. Ir autori, kuri ļoti spilgti caur kaķu stāstiem pastāsta dažādus dzīves gadījumus, kā cilvēki izmanto otra uzticību, naivumu un pat mīlestību. man pašai vairāk nepatika tie stāsti, kur ļoti pārspēlēti izstāstīti gadījumi - piemēram, stāsts par kaķi un blusu, kur kaķis ir gatavs dalīties ar savu mājvietu, lai tikai blusa nepaliktu viena. Bet tai pašā laikā izanalizēts kaķa gadījums, kā viņš jutās, kad viņu atstāja bijušie saimnieki. šajā grāmatā viens otrs stāstiņš labi noderētu audzināšanas stundās, kur jārunā par attieksmi pret dzīvniekiem, arī pret cilvēkiem un to izmantošanu ļaunos nolūkos. Stāsti ir īsi, var lasīt katru vakaru pa 2-3, bet es tos izlasīju vienā dienā.Vairāk patika tie stāsti, kuri atspoguļoja cilvēku attiecības - "Randiņš", kur kaķa izdoma, kā pārtraukt saimnieces aizraušanos ar Rihardu, kurš nepārtraukti pieminēja bijušās sievas vārdu un viņas darbus.![](/images/articles/9843/768x0_39izmerakurpes_978-9934-32-128-3.jpg)
39. izmēra kurpes
1. uzdevums. Atsauksme par grāmatu
Interesanta, tai pat laikā aizraujošs stāsts par pusaudžiem. Pauls, kurš pirmo reizi 5.klasē nolēma nobastot stundas - tur sākās viss notikums: satikšanās ar kurpju vīru, kurš katru dienu veikalā pērk dārgas 39.izmēra kurpes (beigās izrādījās, ka tikai tāpēc, ka ļoti patīk veikala pārdevēja), protams, pirmās jūtas Paula dzīvē - simpātiskā kurpju veikala pārdevēja Katrīna un jautro, sirsnīgo Artūru, kuram ir padsmitgadniece meita Minna. Autore atspoguļojusi pusaudža domas, jūtas, dzīvi (un pat mobingu) skolā. Esmu pieaugušais, bet saturiski ļoti jēgpilns stāsts, kuru ieteiktu izlasīt skolotājiem, vecākiem, jo atspoguļo pusaudžu domas, jūtas, redzējumu par notikumiem no viņu skatu punkta. Kā viens nevainīgs vīrietis dēļ mīlestības kļūst par veselu izsekošanas detektīva vērtu notikumu. Noderētu skolotājiem arī kādā no audzināšanas stundām, kur jārunā par mobingu, kādas bailes var izsaukt otrā citu skolēnu pazemošana, tikai tāpēc, ka ir labs matemātiķis. katrā ziņā aizraujošs stāsts, jo līdz pat stāsta beigām saglabājas intriga, kāpēc grāmatas nosaukums ir "39.izmēra kurpes", ja reiz notikumu izklāsts ir par pusaudzi Paulu un viņa piedzīvojumiem.![](/images/articles/9843/768x0_vaarnasvaks.jpg)
Vārnas
1. uzdevums. Atsauksme par grāmatu
Patiess, smagi emocionāls stāsts par bērnu nama meiteni Sannu un viņas meitu Lia. lasot iztēlojos, vai tā tiešām notiek bērnu namos? vai tik sāpīgi, ciešanu pilni ir bērnu likteņi bērnu namos. lasīju un raudāju. Grāmatas vidū izjutu pārspīlējumu par Sannas gandrīz "noiešanu" neceļos un sāka nepatikt cik vulgāri aprakstītais Sannas izklaides liktenis. Vēlāk, kad meitene saprata, ka vēlas dzīvot, sāka strādāt, iemīlējās un izveidoja ģimeni - atkal skaudrs stāsts, ar ko nākas saskarties bērnu nama bērniem - viņi taču nemāk mīlēt savus bērnus, jo viņiem nav tādas pieredzes, kad kāds lasa priekšā, samīļo ik vakaru, spēlējas, skatās kopīgi filmas. Literārā darba galvenā doma - pieņemt atšķirīgo, atšķirīgajam starp citādiem. Pat donora sirds vairs nav tik laba, ja to dāvājis čigāns!!! Kāds aizspriedums citiem pret citādo, ņirgāšanās, pazemošana.... Skarbs stāsts, cik autore izjusti ir aprakstījusi bērna (pusaudzes) ciešanas, pazemojumus, dzīvi bērnu namā un ar ko nākas šiem bērniem saskarties reālajā dzīvē, kad uzsāk to dzīvot patstāvīgi. gribētos kliegt un teikt - vecāki rūpējieties par bērniem! radinieki, neatdodiet savus radu bērnus bērnu namos. Dzīve tur varbūt ir labāka kā viena otra mājās, bet dvēsele bērniem ir sabradāta, iemīcīta dubļos.... Viņi vēlas vecākus jebkurā vecumā.![](/images/articles/9843/768x0_bralis_kas_nebija_vajadzigs_vaks.jpg)